Care e soarta unui vis amânat?
Se stafidește ca strugurele-n soare?
STRUGURI ÎN SOARE
Parcheaz-o aici.
Sau te macină și-apoi dispare în zare?
Se-mpute precum carnea alterată?
Sau se zaharisește, ca prăjitura-nsiropată?
Poate că se-ncovoaie sub propria povară.
Sau răbufnește cu foc și pară?
resincronizare CODYBOSS1969
Am ieșit, Johnson. Și mai e apă caldă.
- Neața, Lena. - Neața, Earline.
- Bună. - Neata.
- Aveți grijă la treaptă. - Neata.
Walter, e trecut de șapte.
Ai să întârzii.
Travis a ieșit din baie?
Nu încă, dar nu mai are mult.
Ce rost are să ții un ceas deșteptător
dacă nu te trezești când sună?
Ce-mi mai trebuie ceas deșteptător dacă te am pe tine?
Partea proastă e că tu nu ai buton de oprire.
Femeie.
Cum vrei ouăle?
Oricum, numai nu omletă.
- Unde-i ziarul? - La locul lui.
Ce ai în dimineata asta?
Nimic. Sper să nu-mi dai motiv să am ceva.
Ba da, ai ceva.
Ce face băiatul ăla în baie atâta timp?
Va trebui să se trezească mai devreme.
N-o să întârzii la muncă pentru că taie el frunză la câini.
Ba n-o să se trezească mai devreme.
Nu e vina lui că nu se poate culca
din cauza unor ratați gălăgioși care flecăresc
în camera în care doarme el, după ora 22.00.
De ce-s gălăgioși?
Pentru că vorbesc tare, iar vorbele lor n-au valoare.
Nu într-atât încât să-mi tină băiatul treaz.
De asta ești supărată, nu?
Ce vreau să discut cu prietenii
n-are nicio importanță pentru tine, nu?
Vino-ncoace.
Ai întinerit în dimineața asta, iubito.
Arăti la fel ca atunci când îti făceam curte.
Gata, s-a dus. Lar te-ai acrit.
Mănâncă-ti omleta.
Cecul de la asigurare vine mâine. Știi, nu?
Da, știu. Nu vreau să vorbesc despre asta.
Am ieșit, dar grăbește-te. ÎI aud pe dl. Johnson coborând.
Cecul sosește mâine, nu, mamă?
Da, Travis, dar e prea devreme să vorbim despre bani,
așa că termină-ți micul dejun.
Am nevoie de 50 de centi.
- Pentru ce? - Pentru sărmanii negri din istorie.
Pentru ce?
Profa a zis că trebuie să-i ajutăm pe copiii negri să învețe istoria "ei".
Istoria "lor". Și care-i legătura dintre 50 de cenți și sărmanii negri?
Toți copiii vor da câte 50 de cenți ca să cumpărăm cărți
care or să ne învețe istoria sărmanilor negri.
Așa se exprimă profesoara, sărmanii negri?
Da, așa se exprimă întotdeauna.
Și vor 50 de cenți ca să cumpere cărți pentru sărmanii negri.
- Da, mamă, așa am zis și eu. - N-am.
Dar nu vreau să fiu singurul fără bani.
Am zis că n-am, Travis.
Termină-ți micul dejun.
Am terminat.
Atunci du-te și fă-ți patul.
Pot să muncesc puțin la piață după...
Travis.
Și fără prăjituri astăzi, tinere furios.
N-ar fi rău să ai toți dinții când ai să crești.
Am plecat.
Știu că femeia aia vrea s-o pup la plecare, dar îi arăt eu.
N- O s-o pup de rămas-bun și îi va părea rău.
N- O pup în ruptul capului,
pentru că știu că asta își dorește."
Mamă.
Pot să ambalez cumpărături, mamă?
- Ce vrea? - Să ambaleze cumpărături după școală.
- Pentru sărmanii negri din istorie. - Travis, nu.
- Școala strânge bani pentru ceva. - Îmi trebuie 50 de centi.
- De ce nu-i dai? - Pentru că nu-i avem.
De ce vorbești așa în fața băiatului?
Vino-ncoace, Travis.
Mulțumesc, tati.
Uite, mai ia încă 50 de cenți.
la-ți și tu niște fructe sau du-te cu taxiul la școală.
Trăsnet! Mersi, tati.
- Acum, du-te la școală. Să nu întârzii. - Bine.
Așa te vreau.
Ce e?
Știi la ce mă gândeam dimineață în baie?
- Nu. - La Charlie Atkins.
- ÎI mai tii minte? - Nu.
Ba da.
E tipul care voia să deschidem o curățătorie chimică împreună.
Acum câștigă 100.000$ pe an.
100.000$.
- Interesant, Walter. - Puteam să fiu eu ăla.
Puteam să fim noi în locul lui.
El s-a băgat, eu m-am retras.
Walter, nu aveai niciun ban.
Asta era atunci. Acum e altceva. Asta e ocazia noastră.
Dacă ai de gând să-mi vorbești despre cecul ăla...
Willy, Bobo și cu mine ne-am gândit la toate.
Bobo?
N-am nicio treabă cu cecul ăla, Walter.
Te-ai săturat, nu, iubito? Te-ai săturat de toate.
De mine, de băiat, de viața noastră.
Te-ai săturat într-atât încât nu ne poți ajuta, nu?
Walter.
Pe tine te ascultă mama.
Știi că de tine ascultă cel mai mult.
Uite ce vreau să faci.
Mâine dimineață, când vă beți cafeaua,
bea-o încet, ca și cum n-ai avea nicio grijă,
și discută cu ea verzi și uscate.
Apoi mai ia o gură de cafea
și spune-i că nu-ți iese din minte afacerea lui Walter Lee.
O să te asculte cu atenție, o să-ți pună întrebări,
iar când vin eu îi povestesc totul.
Nu, Walter.
Asta nu-i un fleac, draga mea.
- E ceva serios. - Așa-s toate.
Toate planurile tale fantastice.
- Nu și ăsta. - Nu, Walter.
De ce?
În primul rând, nu vreau să joc teatru cu maică-ta.
Sunt balivernele tale, nu ale mele.
În al doilea rând, banii nu-s ai noștri.
- Sunt banii mamei tale. - Ce-o să facă cu ei?
Termină-ți micul dejun, Walter. Și du-te la muncă.
- De ce nu mă asculti? - Nu țipa la mine.
Doar așa mă asculți.
Walter, te rog.
Ruth, ascultă-mă, te rog.
De obicei, ne-ar trebui 75.000$ ca să intrăm într-o afacere
precum cea aleasă de noi,
dar Willy știe pe cineva care ne poate ajuta pentru 30.
10.000 de căciulă,
plus niște mărunțiș de dat
pentru obținerea autorizațiilor.
- Adică mită? - Nu vorbi așa.
Așa-s afacerile. Nimic nu se mișcă în lume dacă nu ungi pe cineva.
Walter, termină-ți omleta.
Atâta ai de spus?
Nu sunt banii noștri.
M-am trezit dimineată.
M-am dus la o baie pe care o mai folosesc două etaje.
M-am uitat în oglindă.
Am 35 de ani și sunt căsătorit de 11.
Am un băiat care doarme în sufragerie.
Și îl amăgesc doar cu povești despre cum trăiesc bogătașii albi.
Walter, termină-ți omleta.
La naiba cu omleta. Asta mâncăm zilnic!
Bine. Du-te la muncă!
Vezi, asta spune totul.
Neata.
Așa-s femeile de astăzi.
Nu știu cum să-și motiveze bărbatul, să simtă că poate fi cineva,
- Că poate face ceva. - Nu toate femeile sunt așa.
Există și bărbați care fac ceva.
Nu multumită consoartelor.
O să încep să-i cronometrez.
Ar trebui să te trezești mai devreme.
Ti-a mai spus cineva că arăti ca dracu dimineata?
Mama a plecat devreme azi?
Da, e ultima ei zi.
Cum merge școala?
Minunat, pur și simplu minunat.
De parcă ți-ar și păsa.
Mă întrebam dacă te-ai hotărât.
Nu multe fete aleg să devină doctorițe.
Ai calculat cât va costa școala?
Walter, las-o pe sora ta în pace și du-te la muncă.
Știi că mâine vine cecul.
Ăia-s banii mamei.
Poate să facă orice vrea cu ei.
Poate să pună cecul în ramă, să-I admire toată ziua.
E al ei, nu al nostru.
Ce fiică grijulie are mama!
Nu te gândești decât la binele ei, nu?
Dar nu te-ar deranja să-ti dea câteva mii de dolari
- Ca să urmezi facultatea. - Nu i-am cerut eu.
Nu, dar diferența dintre a cere și a accepta la momentul potrivit
- E imensă, nu? - Ce vrei de la mine, frate?
Să mă las de școală sau să dau colțul?
- Mă aranjează ambele. - Walter!
M-am săturat ca Înălțimea Sa să se poarte de parcă ar avea sânge albastru.
Eu și cu Ruth am făcut sacrificii pentru tine.
E timpul să faci și tu pentru restul familiei.
- Nu mă băga pe mine la mijloc. - Deja ești.
Nu speli tu rufele altora
ca s-o îmbraci pe ea?
Walter, nu e drept.
Nu, dar e drept ca Walter să se aleagă cu praful.
Nu că ar aștepta cineva să cazi în genunchi și să spui:
Mulțumesc, Walter. Mulțumesc, mamă.
Mulțumesc, Travis, că porți aceiași pantofi de doi ani."
lată că o fac, bine?
Vă multumesc tuturor! Mulțumesc, Doamne! Mulțumesc, Walter!
Încetează, Beneatha.
lartă-mă că doresc să ajung ceva.
lartă-mă. Lartă-mă!
Cine dracu ți-a băgat în cap prostia cu doctorii?
Dacă tot vrei să tratezi bolnavi,
de ce nu te faci asistentă, ca alte femei?
Mă fac ce vreau eu.
- Cu banii altora. - Cu banii mamei.
- A fost și tatăl meu. - Și al meu, și bunicul lui Travis.
Dacă te răstești la mine, n-o convingi să-ți dea bani
să investești în niște elucubrații.
lar eu îi sunt recunoscătoare mamei pentru asta.
O auzi ce spune? O auzi?
leși odată și du-te la muncă!
Nimeni din casa asta n-o să mă înțeleagă vreodată.
Pentru că ești dus.
- Cine-i dus? - Tu.
Ești smintit, băiete.
Sunteți cele mai înapoiate femei de pe pământ. Am zis.
lar tu ești marele profet care o să ne ducă din lac
- în puț. - De ce, Bennie?
De ce îti enervezi fratele așa de tare dimineața?
E mult prea distractiv ca să n-o fac.
Am nevoie de niște bani.
Pentru bilet.
50 de centi cumva?
Dacă nu voia să inaugureze muzeul, trebuia să o spună.
Da, mă voi implica.
Acest gen de comportament este intolerabil.
- Pleci? - Da.
Am ședință până târziu, așa că nu mă aștepta cu cina.
Pregătește mașina pentru dl. Arnold.
Vreau să ajung la clădirea Shipley la amiază.
Da, d-le.
Priscilla.
N-am timp de v-ați ascunselea. Trebuie să ajungi la școală.
Se vede treaba că nu ești aici.
Știu că nu ești nici în dulap.
După ce-am văzut ieri păianjenul ăla mare și păros, nu prea cred.
Hai, fetițo. Îmbracă-te. Autobuzul trebuie să sosească imediat.
Pleci sigur?
Da.
Vreau să fii o fetită cuminte și să o asculți pe mama.
Ai înteles?
Da, tanti Lena.
Să nu întorci vorba, să nu stai îmbufnată și să nu bați din picioare.
Întoarce-te.
CLĂDIREA SHIPLEY
Bobo, frate.
Cum stă treaba?
Duc muncă de lămurire. Oricum, cecul vine de-abia mâine.
Avem timp. Te-ai întâlnit cu Willy Harris?
Aseară.
A întrebat de tine și i-am zis să nu-și facă griji. Ești un om de cuvânt.
Vrea să ne vedem diseară, la 21.00, la Pălăria Verde".
Îmi convine de minune.
- O să învârtim banii cu lopata. - Da, da.
Să văd dacă am dreptate.
Tu ești șofer pe asta, iar asta e a ta.
Am plecat imediat, d-le.
Poți să fii sigur, băiete. Dar după ce-ți dau amendă.
Treci în mașină.
La Traviata de Verdi, la sala Randolph, vineri seară. Vii cu mine.
Așa știi tu să inviți o fată în oraș, George?
Nu e o simplă invitație.
Te anunt eu.
Numai să nu întârzii. Sunt zeci de fetite care așteaptă să-ți ia locul.
Pa, George. Am curs.
Nu te grăbi. Pronunți bine.
Foarte bine.
Dacă toți studenții mei ar fi ca tine, aș fi mult mai mulțumit.
Nu-i nevoie să mă lauzi, Asagai. Adevărul nu mă deranjează.
Atunci ar trebui să-ți spun adevărul.
Nu ești foarte bună.
Ești excelentă.
Chiar crezi asta?
Da. Sunt foarte multumit de tine.
Aș fi și mai mulțumit dacă te-aș putea invita în oraș.
În oraș?
Nu așa se spune pe aici când un bărbat și o femeie
merg undeva ca să se distreze?
Da, dar...
Îmi retrag oferta, înainte să-mi spulberi avântul și mândria.
Poate că numărul tău de telefon nu face parte din tezaur.
Bănuiesc că numărul de telefon e ceva inofensiv.
Lucrurile importante le țin minte.
Am curs.
Mai ai mere în spate? A trecut ceva de când au fost culese.
Nu cred.
Dar nu poți ști până nu verifici, nu?
- Câte vrei? - O duzină, calitatea întâi.
Mă scuzati. Puteti să-mi aduceti un coș de mere proaspete?
- Imediat, doamnă. - Multumesc.
Lena, ai plecat tare devreme dimineață.
A fost ultima mea zi de muncă, Earline.
Ultima mea jumătate de zi, mai exact.
- Fugi de-aici! Ai renunțat la slujbă? - Da.
- Slavă Domnului! - Mie-mi spui?
De-abia aștept să-mi odihnesc și eu oasele astea.
- O să vină și ziua aia. - La tine a venit cum nu se poate mai bine.
Banii de pe asigurare.
Ai și tu dreptate.
- Poftim. - Multumesc.
Viermii intră în preț?
Dacă nu-ți plac, mamaie, nu le cumpăra.
Nu le cumpăr. N-am nevoie de ele.
Și nu sunt mamaia ta.
Mai sunt magazine.
- Bună. - Bună.
Vrei să guști unul?
Nu, Ruth. Mă descurc. Fugi de aici.
Am cărat merele astea prin tot orașul.
Mă descurc și de la ușă la masă.
Cum a fost ultima zi?
La fel ca prima, dacă nu mă înșală memoria.
Trebuie să fie o binecuvântare să dai totul uitării.
Încă nu simt.
Ai timp. Luni dimineață, nu mai trebuie să te scoli cu noaptea-n cap.
O să simti.
la uite cum a rămas patul, sărmanul!
Așa crede el că se face patul.
Domnul să-l aibă în pază. Își dă și el silința.
Ba deloc, pentru că știe că vii în urma lui
și pui totul la punct, ca întotdeauna.
De asta nu știe să facă nimic în casă.
ÎI răsfeți prea mult.
E un copil.
Ce știe el despre gospodărie?
Te simți bine, Ruth?
Da, sunt...
Sunt puțin obosită. Am călcat toată dimineata.
Lasă-mi mie restul. Termin eu.
Asta numești tu pensie?
Să vii acasă și să faci treaba altora?
Și ce ai vrea să fac? Să stau toată ziua, să-mi crească rădăcini?
Săraca mea plantă!
Dacă planta aia n-a mai stat la soare, nu mai știu ce să zic.
Dacă mâine nu te simți mai bine ca astăzi, rămâi acasă.
O s-o apuce criza dacă nu-i aduc rufele călcate.
N-are decât!
Tu nu ai voie să te îmbolnăvești?
O sun mâine dimineață și-i spun că ai gripă.
De ce gripă?
E o boală pe care albii o fac des și știu ce e.
Dacă le spui că ești bolnav, alege o boală cunoscută,
altfel vor crede că ai băut până târziu,
te-ai bătut sau mai știu eu ce.
La cât de obosită arăți, nu te duci nicăieri mâine.
Trebuie. Avem nevoie de bani.
Așa e, în mai toate zilele. Dar mâine vine cecul nostru dolofan.
Sunt banii tăi, Lena.
Eu n-am nicio treabă cu ei. Toată lumea știe asta.
10.000$.
Știi ce ar trebui să faci cu banii, Lena?
Ar trebui să te duci în America de Sud sau în Europa.
Du-te și te distrează și tu o dată în viață.
Cum ar fi să umblu ca o bezmetică prin Europa?
Și ce? Bogătașele albe cum o fac? Citesc tot timpul despre ele.
Nu mai au stare, își fac bagajul și s-au dus.
Numai le vezi cum îti fac din mână de pe pachebot.
Mi-a șoptit cineva că nu-s o bogătașă albă.
Și atunci ce ai să faci cu ei?
Nu m-am hotărât încă, drept să-ți spun.
Ar fi banii pentru facultatea Beneathei.
Asta știu, pentru că și-ar fi dorit și Walter ăl bătrân.
- Da. - A crezut nespus în vise.
Dar niciunul dintr-ale lui nu a prins viață.
Câteodată, venea seara acasă și era așa de abătut.
Se așeza pe canapea, se uita la carpetă,
se uita la mine, după care iar la carpetă.
Trebuie să vă fi fost foarte greu.
Cel mai greu mi-era să-I văd așa.
lar când am pierdut copilul, am crezut că o să-I pierd și pe el.
N-ai crede că un om poate suferi atât de mult.
Cât își iubea copiii!
Nu înseamnă că era de pus la icoană,
pentru că avea și el răutățile lui și se dădea și la alte muieri.
Dar și-a iubit copiii.
Avea o vorbă:
Se vede treaba că Dumnezeu n-a dat negrilor decât vise,
însă ne-a dat copii, ca să ni se pară că merită să avem vise."
Avea și el vorbele lui.
Ti-ai amintit că ai și casă?
Azi am început lecțiile de chitară.
- Doamne ferește! - Ce-ai început?
Lectii de chitară. Știi tu, instrumentul acela cu șase coarde.
Știu cum arată o chitară, gaițo!
E un curs nou?
Nu tocmai. Voiam de mult să fac asta.
Cât va dura până te saturi și de asta și te apuci de altceva,
cum a fost și cu trupa de teatru de care erai entuziasmată anul trecut?
Și clubul de echitație de acum doi ani.
Și albinele stau mai mult pe o floare.
Vreau să învăt să cânt la chitară. Ce e rău în asta?
Nu te oprește nimeni.
Mă întrebam și eu de ce le schimbi așa de des.
Nu stai niciodată într-atât într-un loc încât să înveti ceva.
N-ai făcut nimic cu aparatul ăla de fotografiat pe care l-ai adus.
Nu sar de la una la alta. Experimentez cu diferite forme de expresie.
Asta include și cursul de echitație?
Da. Oamenii trebuie să se exprime într-un fel sau altul.
Și ce vrei să exprimi?
Pe mine.
Nu-i nimic. Nu mă aștept să înțelegeți voi ceva.
- Beneatha. - La te uită!
Dumnezeule!
Dacă mai iei numele Domnului în deșert...
- Mamă. - Ești dulce ca sarea în ochi.
Dar dacă și sarea se va strica...
Ajunge.
Nu-ți permit să iei Sfânta Scriptură în deșert, ai auzit?
Cum am reușit să calc pe toată lumea pe bătături
de cum am intrat în cameră?
- Unde te duci? - La întâlnire.
Măi să fie! Cu cine?
Cu George Murchison, cu cine altcineva?
E a treia oară luna asta. Ăsta se ține de capul tău.
Ca scaiul de oaie. Nu s-a inventat foarfecele care să-I tundă.
Ei și tu! Doar știi că îl placi.
Merge. Îmi place într-atât încât să ies cu el și alte alea.
Și alte alea? Ce înseamnă asta?
Nu te mai lua de ea, Ruth.
Ce înseamnă?
Adică nu am gânduri serioase cu el. E atât de superficial.
Cum adică e superficial? E bogat, fetițo.
N-ai cum să înțelegi.
Cine s-a măritat cu Walter n-are cum să înțeleagă.
Ce vorbe-s astea despre fratele tău?
Cred că a vrut să mă insulte.
Frate-meu e o cantitate neglijabilă.
Ce e aia neglijabilă?
Nu știu. Cred că-I face nebun.
Ba nu. Frate-meu nu e încă nebun.
E un nevrotic desăvârșit.
Închide gurița!
Cât despre George, da, arată bine,
are o mașină frumoasă, mă duce în locuri plăcute.
Dar, dacă voi așteptați ca drăguța de Bennie
să se încurce cu alde Murchison, vă pierdeți vremea.
- De ce? - Ruth,
cei din familia Murchison sunt niște negri parveniți.
lar mai snobi decât bogătașii albi
nu sunt decât bogătașii negri. Pe cuvânt.
Nu te-am crescut să-i urăști pe cei care o duc bine.
Nu-ți face griji, Lena. O să-i treacă.
Să-mi treacă? Ce tot spui acolo, Ruth?
Voi ajunge doctor. Nu-mi fac griji cu cine mă voi mărita.
Dacă mă voi mărita vreodată.
- Dacă? - Dacă?
Probabil că mă voi mărita, dar mai întâi vreau să ajung doctor.
lar lui George i se pare amuzant.
Dar nu-mi pasă de asta.
Voi ajunge doctor, să vă intre bine în cap.
Bineînțeles că vei ajunge doctor, cu ajutorul Domnului.
Dumnezeu n-are nicio treabă cu asta.
Nu era nevoie să spui asta, Beneatha.
Nici Dumnezeu nu e. M-am săturat să tot aud de EI.
- Beneatha. - Vorbesc serios.
Mi s-a acrit să tot aud de EI.
Ce legătură are El? Îmi plătește El școala?
Ai să iei o palmă peste gură.
Nu i-ar strica.
De ce nu pot să spun și eu ce gândesc, ca toată lumea?
Pentru că nu ai fost crescută să vorbești așa.
Eu și cu tatăl tău am făcut mari eforturi ca tu și Walter
să fiti crescuti cu frica lui Dumnezeu.
Tu și cu tata ați greșit.
Nu înțelegi, mamă. Totul se rezumă la idei,
iar Dumnezeu e o idee pe care n-o accept.
Nu e importantă. Asta nu înseamnă că voi călca strâmb sau voi comite mârșăvii
doar pentru că nu cred în Dumnezeu. Nici nu mă gândesc la asta.
M-am săturat ca El să primească laudele pentru tot
ce rasa umană realizează prin propriul efort.
Pur și simplu, Dumnezeu nu există.
Există doar omul. El e cel care face minuni.
Repetă după mine:
În casa mamei mele există Dumnezeu."
În casa mamei mele există Dumnezeu.
Unele idei nu au ce căuta în casa asta.
Nu atât timp cât eu sunt capul familiei.
Da, doamnă.
Bennie.
Te crezi femeie în toată firea, dar nu ești decât o copilă.
Te-ai purtat copilărește și ai fost tratată ca un... Ca un copil.
Și-a cerut scuze.
Nu știu ce e în capul copiilor ăstora, Ruth.
Mă sperie.
Ai niște copii buni, Lena.
Uneori nu judecă drept, dar sunt copii buni.
Nu, ceva a intervenit între noi.
Nu ne mai putem înțelege.
De parcă nici nu am mai vorbi aceeași limbă.
Lui Walter i-au luat mințile banii,
iar Beneatha vorbește despre lucruri pe care nu le înțeleg.
Ce s-a întâmplat, Ruth? Ce s-a schimbat?
Ai niște copii încăpățânați.
E nevoie de cineva cu voință de fier ca tine, ca să-i țină pe calea cea dreaptă.
E bine că o ajuți pe Beneatha să meargă la școală.
Chestia cu doctorul e un vis al ei.
Merită.
Chiar și cu prostiile pe care le spune, e silitoare.
Cât despre Walter, știu că nu te lasă inima să-ți ajuți un copil și pe celălalt nu.
Te înțeleg, Ruth, dar noi nu suntem oameni de afaceri.
Suntem simpli muncitori.
Walter Lee spune că nimeni nu e om de afaceri până nu intră în afaceri.
Tot el zice că negrii nu vor face nicio brânză
până nu vor începe să-și încerce norocul cu alte lucruri.
Investiții și alte de-astea.
Ce te-a apucat, fetițo?
Te-a amăgit și pe tine cu investițiile lui?
Nu.
Lena, s-a...
S-a întâmplat ceva cu mine și Walter Lee.
Nu știu ce e.
Are nevoie de ceva. Ceva ce eu nu pot să-i dau.
Are nevoie de ocazia asta, Lena.
Te-am auzit, Ruth, și să nu crezi că nu te înțeleg.
Dar nu pot să arunc banii de pe asigurarea soțului meu pe niște prostii.
Sărmana plantă.
Orice-aș face, nu-i merge.
Măcar știm în ce vrea să-i investească?
Ruth?
Pălăria VERDE
N-am da greș cu un magazin de spirtoase.
Oamenii vor bea mereu.
Gând la gând cu bucurie.
În orice oraș te-ai duce, găsești două așezăminte.
Biserici și magazine de spirtoase.
Și pompe funebre.
Nu mă bag la morți.
Până nu dai coltul.
Unde-i Willy, frate?
Stai liniștit. Vine sigur. Doar îl știi.
Trebuie să facă o haltă, două pe drum.
lată-I! Willy! Aici!
Bobo, frățioare. Ce mai faci? Walter, îmi pare bine să te văd.
Willy.
Partenerii mei și deja ați început fără mine.
Chelner, încă un rând de beri.
Ce bei, Willy?
Whisky cu gheață, două măsuri, frumoaso.
- Cum merge treaba, Bobo? - Doar mă știi.
Sunt o altă veveriță pe lume, care încearcă să strângă o alună.
- Suntem gata să discutăm afaceri? - De asta ne-am adunat, nu?
Ne-am hotărât: magazin de spirtoase.
V-ati hotărât? E o investiție garantată, Walter.
Uită-te și tu. Toți de aici beau câte ceva.
Negrii ăștia. N-au după ce să bea apă,
dar nu se lasă de pahar. E în sângele lor.
- Îi mai face să uite. - Despre asta vorbeam și noi.
Uite cum stă treaba. Am vorbit cu niște oameni în Springfield.
Oameni care știu să ungă pe cine trebuie ca să obținem autorizațiile.
Treaba e ca și rezolvată.
Așa mai vii de acasă.
Și iată și partea frumoasă.
Am găsit un loc perfect, chiar aici în Southside. Vreau să zic...
Vreau să zic că, nici dacă am fi vrut, nu am fi nimerit mai bine.
Cât timp avem la dispoziție?
Aici e problema.
Locul ăsta perfect nu va mai fi disponibil într-o săptămână.
Aș zice că trebuie să dăm lovitura luni.
Gând la gând cu bucurie.
În cazul ăsta,
să batem palma.
Noroc.
- Am plecat. - Cum?
Știți cum să dați de mine.
- Restul dumneavoastră. - Păstrează-l, frumoaso,
și ai grijă de partenerii mei în seara asta.
- Bobo. - Mulțam, Willy.
- Walter. - Willy.
Ne auzim mai târziu.
Domnilor.
Eu nu mai iau nimic. Trebuie să ajung acasă.
Eu cred că mai stau, frățioare.
Să beau în cinstea viitorului.
Să fii cuminte.
- Te sun mai încolo. - Bine.
COAFOR
Neața, frumoaso. Vin imediat.
O caut pe d-ra Tilly.
Ce treabă ai cu ea?
O problemă personală. E aici?
Eu sunt d-ra Tilly. Cu ce te pot ajuta, copilă?
Urmează-mă.
Pot să ies, bunico? Sprayul ăsta pute rău.
Dacă eu nu ies, nu ieși nici tu.
- Ti-ai terminat treburile? - Nu.
Unde s-a dus mama? A zis că nu se duce la muncă.
S-a dus cu o treabă.
Dar unde?
Cu treabă. De-ale adultilor.
- Ce fel de treabă... - Travis, ieși.
leși. Du-te în fața blocului.
Stai în fata blocului și vezi când vine poștașul.
Da.
Și lasă gândacii ăia în pace. Ce ți-au făcut?
Nu îndrepta sprayul spre băiat.
De ce nu? E inofensiv. Ai văzut vreodată vreun gândac mort prin casă?
Unde s-a dus Ruth, mamă?
La doctor, cred.
De ce?
Beneatha, bagă-te sub canapeaua de acolo.
Uneori cad firimituri sub ea.
- Mamă? - Ce e? Nu știu.
- Cel puțin, nu spun ceea ce cred. - Crezi că e...
N-am zis că nu spun?
Dar nu m-am înșelat niciodată în privința unei femei.
Alo?
Bună, Asagai.
Să treci pe aici? Acum?
Nu cred. Facem curat, iar mamei nu-i place
când avem invitați, iar casa nu se ridică la standardele ei.
Serios? Pentru mine?
Bine, dacă e scurtă.
Pe curând.
Să nu-mi zici că ai invitat pe cineva aici.
E doar Asagai, mamă.
Poate să fie și Moș Crăciun. N-ai pic de mândrie? Uită-te la locul ăsta.
Arată bine, mamă.
În plus, e doar Asagai. Nu vine să dea sentinte. E un intelectual.
- Cine e? - Asagai. Joseph Asagai.
L-am cunoscut la școală. E din Nigeria.
Nu cred că am cunoscut vreun african.
Ai grijă și nu-i pune întrebări ignorante cum ar fi
dacă umblă goi și poartă sulițe.
Dacă suntem așa de neștiutori, n-ar trebui să-i mai inviti.
Ba nu, dar lumea pune numai întrebări idioate
legate de Africa. N-au auzit decât de Tarzan.
- De el am auzit. - Vezi?
Ce-i? De ce trebuie să știu câte ceva despre Africa?
Pentru că e parte din moștenirea noastră.
De ce dai bani la biserică pentru misionariat?
Ca să mântuiască oamenii.
Cred că au mai multă nevoie să fie izbăviți de britanici și francezi.
Deci? Ești însărcinată?
Scrie pe frunte?
- Ești. - Binecuvântat fii, Doamne!
De când?
De două luni.
Vi l-ati dorit sau a fost un accident?
Vezi-ti de treabă.
E treaba mea. Unde o să doarmă, pe acoperiș?
Scuze.
Nu am vrut să sune așa.
E o veste minunată.
Da, e un lucru minunat.
Așa e.
Doctorul a zis că totul e în regulă?
Da, e foarte mulțumită.
Multumită?
La ce doctor ai fost?
Ruth, draga mea, ai pățit ceva?
Ce-a pățit, mamă?
O să fie bine.
Femeile însărcinate se comportă așa uneori,
dar va fi bine.
Trebuie să se potolească și să-și alunge gândurile.
Dumnezeule, trebuie să fie Asagai.
Hai, draga mea. O să fie bine.
Bună, Alaiyo.
Bună.
Pot să intru?
Da, te rog. Scuze pentru cum arată casa.
Mama s-a supărat foarte tare
când a aflat că cineva îi va vedea casa așa.
Și tu pari tulburată. Dacă nu e un moment propice...
Nu, nu. Aici, niciodată nu e un moment propice.
Am ghetoită acută, dar o să-mi treacă.
Înțeleg.
Intră, ia loc.
Pot spera că e pentru mine?
Da, deschide-o.
- Muzică nigeriană. Mulțumesc. - Yoruba tribală, dar mai caută.
E splendidă. De ce...
Dă-mi voie...
- Ce înseamnă? - S-o porți cu plăcere. Știam că așa va fi.
- Serios? - Da.
De când te-am văzut la școală, iar tu ai venit hotărâtă,
cu un ton foarte serios, și mi-ai zis: D- Le Asagai,
aș vrea să discutăm despre Africa,
pentru că îmi caut identitatea."
Și de ce ți se pare amuzant?
Pentru că nu te-am crezut la început.
Și, mă rog, de ce?
Pentru că asimilarea e atât
de populară, de importantă printre albii și negrii din țara ta.
Toți trebuie să devină altcineva, să se amestece cu ceilalti.
Eu nu cred în asimilare.
Probabil că nu.
Îți plac?
- Ce anume? - Fustele.
Sunt din garderoba surorii mele.
Să ai grijă de ele.
- Sora ta? - Da, din Lagos.
Din capitală, dar știai asta.
Le-ai cerut tocmai de acolo pentru mine?
Eu unul nu pot să le port.
Joseph.
Pentru tine aș face mult mai mult.
Trebuie să plec.
Mă suni luni?
Da, avem multe de discutat.
Despre identitate, timp și sentimente.
La ce sentimente te referi, Asagai?
Nu vreau să devin aventura cuiva în America.
- Te amuză, nu? - Sincer să-ți spun, da.
Toate fetele de aici, albe, negre sau galbene, mi-au spus același lucru.
Toate aveți aceeași placă.
Se pare că cele mai libere femei din lume nu sunt așa de libere,
altfel nu v-ați pripi toate să trageți aceeași concluzie.
Mama, ți-I prezint pe dl. Asagai.
Bună ziua, tinere.
Bună ziua, d-nă Younger.
Îmi cer scuze că am venit într-un moment nepotrivit.
Nu-i nimic.
Sper că înțelegi că apartamentul nostru nu arată așa tot timpul.
- Asagai era pe punctul de plecare. - Da.
Sper să mai treci pe aici.
Mi-ar plăcea să aflu mai multe despre țara ta.
E mare păcat că americanii de culoare nu știu nimic despre Africa,
în afară de Tarzan.
Dăm atâtia bani la biserici
când ar trebui să vă ajutăm să scăpați
de englezii și francezii care v-au luat pământurile.
Da, doamnă. În numele poporului meu, vă mulțumesc.
N-ar fi rău să treci pe aici din când în când,
să mănânci o mâncare gătită.
Cred că mamei tale i-ar plăcea asta.
Sunt sigur, d-nă Younger. Vă mulțumesc.
Am plecat. Te sunt luni, Alaiyo.
Cum i-ai spus? Așa se zice Beneatha în africană?
Nu, e un cuvânt în Yoruba.
Înseamnă, în mare,
cea pentru care pâinea sau bucatele nu sunt de ajuns."
Nu ești niciodată mulțumită. Mereu vrei mai mult. Asta ești tu.
Frumos. Mai treci pe aici, d-le...
Asagai. Sau Joseph.
La revedere.
Chipeș băiatul!
Acum îmi dau seama
de ce ai renunțat la echitație,
la teatru și fotografie,
și ai devenit atât de interesată de Africa.
Mamă.
Misionari! Să i-o spui lui mutu!
De ce te-ai sculat?
N-am nimic ca să zac în pat.
- E 10.30. - Da.
lar poștașul o să vină și astăzi așa cum vine zilnic.
- A venit. E la două uși mai încolo. - Doamne ajută!
Coboară imediat și vezi să nu pierzi cecul ăla.
- În sfârșit, a venit. - Ce zi, Lena!
Nu știu de ce ne frământăm atâta.
Știam de câteva luni că va veni.
E o diferentă între a ști că vine și a ști că e aici.
Imaginează-ți cum e să ai în mână o bucată de hârtie care valorează 10.000$.
- Lau eu corespondența noastră, d-le Peete. - Nu cred că am ceva pentru tine, Travis.
Trebuie să aveti o scrisoare. Bunica o așteaptă de câteva luni.
Cred că am ceva pentru bunica ta. N-am nimic pentru tine.
Am adus-o!
Doamne ajută! De-ar fi fost și Walter aici!
Deschide-o! Hai, deschide-o!
Gata, gata, nu-ți da în petic!
Nu ne-am dat niciodată în petic după bani.
Nici nu am avut bani vreodată. Hai, deschide-o!
Sunt destule zerouri?
Da. Ești bogată, bunico.
10.000$.
Atât au crezut că valorează Walter al meu.
Ce-a pățit bunica, mamă? Nu vrea să fie bogată?
Du-te afară la joacă. Hai, du-te!
Dacă nu ați fi voi, i-aș pune la bancă
sau i-aș da bisericii.
Bați câmpii, Lena. O știi și tu.
lar dl. Younger ți-ar fi spus la fel.
Așa e.
ĂI bătrân m-ar fi pus la punct.
Da. Avem ce face cu banii ăștia.
Bineînteles.
Unde ai fost azi, fetițo?
La doctor.
Dr. Jones are un fel mai ciudat de a fi,
dar ca să ajungă din bărbat femeie n-am auzit.
Ce tot spui acolo?
Ruth, uită-te la mine. Uită-te la mine, Ruth!
Sunt aceeași Lena Younger pe care o cunoști de mult
și nu m-am prostit deodată.
Ai spus că doctorul la care ai fost dimineată era multumită".
- Am greșit. - Ai fost la femeia aceea, nu?
- Care femeie? - Ai fost la femeia...
A venit cecul?
Ce cauti acasă la ora asta?
Nu știi să dai bună ziua când intri?
A venit?
Vietile noastre s-au schimbat.
Uite, mamă, acordul dintre mine, Willy Harris și Bobo.
Negru pe alb, scris ca la carte.
Trebuie să vorbești cu soția ta. Vă las singuri.
- Ce să vorbesc cu ea? Mamă... - Vorbește cu ea.
Mamă! De ce nu mă ascultă nimeni?
Walter Lee.
Nu permit să se țipe în casa asta și știi asta.
Bine.
Gata, mamă, nu țip.
Totul e gata. Totul e semnat ca la carte.
Avem și un nume pentru magazin: Spirtoase Southside".
Băutură!
Despre asta era vorba? Un magazin de spirtoase?
E o investiție sigură.
Fii atent la ce-ți spun, băiete.
Nu investește nimeni în magazine de spirtoase.
Atât timp cât trăiesc eu, nici vorbă.
- Mamă... - Nu vreau să mai aud nimic.
Dar nici nu te-ai uitat la el.
Nici nu te-ai uitat la el, mamă.
Asta e tot?
Ai hotărât.
Ai hotărât că așa vom trăi.
Vrei să-i spui asta fiului meu
când o să se culce pe canapeaua din sufragerie?
Vrei să-i spui asta soției mele care spală rufele altora?
Vrei să ți-o spui ție însăți, mamă,
când faci mâncare în bucătăria altora,
mâncare pe care familia ta nici nu și-o permite?
- Walter, unde te duci? - Afară.
- Vin cu tine. - Nu vreau să vii.
Walter, trebuie să-ți spun ceva.
Păcat.
Walter Lee, ia loc.
Sunt adult, mamă.
N-a zis nimeni că nu ești, dar cât timp ești în casa mea, iar eu sunt de față,
îi vei vorbi frumos sotiei tale.
- La loc. - Lasă-I să plece.
- Mi se face greață să-I văd. - Și mie, când te văd.
Walter Lee.
Asta a fost greșeala mea cea mai mare.
- Ce-i cu tine? - Nimic.
Ba da, ai ceva. Te comporți ca un bezmetic.
Și nu are treabă cu faptul că nu ti-am dat banii. Nu e ceva nou.
În ultimii doi ani te-am văzut cum o iei razna, cum te sălbăticești.
- Trebuie să plec. - Nu mi-am terminat vorba.
N-am nevoie de cicălelile tale acum.
Și ce-ai să faci? Te duci să bei ceva?
Te porți de parcă ai un arc în tine.
Ești gata să explodezi și să țipi de fiecare dată când ti se zice ceva.
Nu se poate trăi așa, Walter.
Ruth e o fată bună și răbdătoare, dar tu depășești măsura.
Nu face greșeala să o îndepărtezi de tine.
Ce greșeală? Ce a făcut pentru mine?
Te iubește, Walter.
Ai terminat?
Dacă ai terminat, aș vrea să plec.
Îmi pare rău, fiule.
Îmi pare rău de magazinul tău de spirtoase, dar nu e pentru noi.
Trebuie să plec, mamă.
- E periculos, fiule. - Ce anume?
Când un om trebuie să iasă din casă ca să-și găsească liniștea.
Unde în altă parte să o găsesc?
- Nu aici. - Ce e? Ce s-a întâmplat?
Mamă, vreau atâtea lucruri.
Vreau atâtea lucruri, încât simt că înnebunesc.
Ce vrei, dragule?
Ai o soție frumoasă, un băiat reușit, o slujbă.
O slujbă? O slujbă, mamă? Mamă!
Deschid și închid portiere toată ziua.
Sunt șoferul unui om pentru care nu exist.
Nu spun decât: Da, d-le. Nu, d-le. Doriți să plecăm, d-le?
Nu-i așa că sunt maimuța cea mai dresată din lume, d-le? 
Aia nu e slujbă. Nu e nimic.
Dar de ce mă amăgesc eu că ai să mă înțelegi?
Ce să înțeleg, fiule?
Mamă.
Uneori, când merg cu mașina prin oraș,
trecem pe lângă restaurante fistichii, arătoase,
iar niște tineri albi stau la masă
discutând probleme importante,
încheind afaceri de milioane de dolari.
Băieții ăștia albi nu sunt mai bătrâni ca mine.
Deci tot despre bani e vorba.
Bineînțeles, pentru că viața înseamnă bani.
Viata înseamnă bani?
Era o vreme când viata însemna libertate.
Acum sunt banii? S-a schimbat lumea atât de mult?
Nu. Dintotdeauna a fost vorba de bani.
Nu ni s-a permis să ne apropiem să vedem asta.
Nu, ceva s-a schimbat.
Pe vremea mea, dacă puteai ajunge în nord fără să fii linșat
și să mai ai o fărâmă de demnitate, era de-ajuns.
Dar tu și Beneatha
vorbiți despre niște lucruri pe care nu le înțeleg.
Sunteți copiii mei, dar uneori jur că vorbiți ca niște străini.
Nu înțelegi, mamă.
Probabil n-ai să înțelegi niciodată.
Fiule, știi că soția ta mai așteaptă un prunc?
Poftim?
Știu că nu e treaba mea, dar trebuie să știi.
Pentru că mi se pare că Ruth vrea să-I lepede.
N-o cunoști pe Ruth dacă crezi că va face așa ceva.
Ba o voi face.
Am aranjat deja.
Cum?
l-am dat femeii un avans.
E rândul tău să spui ceva, fiule.
Aștept să văd dacă te vei comporta ca fiul tatălui tău.
Soția ta se gândește să lepede copilul.
Aștept să-I aud pe taică-tău vorbind prin tine,
spunând că noi suntem oameni care dăm viață, nu care o luăm.
Aștept.
Aștept să te văd cum iei atitudine, cum ești bărbat ca taică-tău.
Dacă ești fiul meu, spune-i.
Ești o rușine pentru amintirea tatălui tău.
Măi să fie!
Da, cumnata mea asimilată,
asta poartă o nigeriană bine-îmbrăcată.
Nu e frumoasă?
E ceva.
Este.
Gata cu prostiile astea asimilaționiste.
Ce dans mai e și ăsta?
Un dans popular.
Și cine dansează așa, dragă?
Nigerienii.
Este un dans de întâmpinare.
Pe cine întâmpini?
Pe bărbatii care se întorc în sat.
Și unde au fost?
Știu și eu? La păscut vitele ori la vânătoare.
Ideea e că se întorc acasă.
Pentru asta? Te-aș sfătui să pui de mâncare.
Cred că m-ai înțeles greșit. Am zis că mergem la teatru, nu că vom juca noi.
Nu a fost amuzant.
la loc, George.
Crezi că băiatul ăsta o să iasă cu tine așa? Schimbă-te!
Depinde de George. Dacă îi e rușine de moștenirea sa...
Bennie, Bennie. Nu te mai înfoia atâta
doar pentru că ești îmbrăcată excentric.
Cum poate fi excentric ceva care-mi vine turnat?
Asta e și definiția pentru excentric".
Să te simți în pielea ta, deși ești oricum, numai așa nu.
Du-te și te schimbă. Nu vreau să întârziem.
Nu-i nimic, George.
Nu mă așteptam ca cineva ca tine să aprecieze culturile vechi și valoroase.
Știu că scopul tău în viață e să te integrezi în cultura dominantă
și asupritoare, în acest caz.
la te uită! Suntem mica revolutionară în seara asta!
Vrei să-mi ții o predică despre minunata noastră moștenire vest-africană? Te rog.
Povestește-mi despre marile imperii Ashanti și civilizațiile Songhay.
Să nu uităm geniala sculptură din Benin
și poezia bantu.
Moștenire? Nu te amăgi, draga mea.
Moștenirea ta se rezumă la niște cântece de doi bani
și niște cârnați care miros ca dracu'.
Cu câtă grație te tăvălești în propria neștiință!
Poporul meu a fost primul de pe pământ care a topit fierul.
Ashanti făceau operații chirurgicale
pe când englezii încă se mai tatuau cu dragoni albaștri.
Vine într-o clipă.
- La ce oră începe piesa? - La 20.30.
E puțin mai devreme decât la New York, unde începe la 20.40.
- Mama e acasă? - Nu, nu s-a întors încă.
Călătorești des la New York?
- A spus unde se duce? - Nu.
Mă duc de câteva ori pe an.
Ce mi-e New York, ce mi-e Chicago?
Aglomerația e mai mare.